Задания 2. Реши задачу с уравнения. На базе было 936 центнеров фруктов. После того, как несколько центнеров фруктов увезли на 7 машинах поровну на каждой, там осталось 194 центнеров фруктов. Сколько центнеров фруктов погрузили на каждую машину?
1) Магнитные линии и полюса сменили своё положение. Сменился бы климат на всей планете а вместе с этим и другие последствия. Изменилась бы продолжительность зимы и лета. 2) 1)кометного семейства, 2) марсом 3) круговые 4) метеоритами 5) эллиптические 6) кометы 3) 1) меркурий 2) земная гр. 3) атмосферы нет, ландшафт каменный 4) спорно, возможно существует небесное тело "звезда 31" - спутник 5) чуть меньше 58 млн км( 57.91) 4)R = 3389.5 +- 0.2 км (0.532 земного рад.) 2) 24 часа 40 мин 3) 24.13 км.с 5)с экватора - узкая полоса, с полюсов не было бы видно 6) Помимо быстрого вращения - эти планеты ещё и сравнительно малую плотность имеют; поэтому собственная гравитация не в силах придать им форму, достаточно близкую к шару. 7)Нет. Метеоры на земле видны, потому что попадая на огромной скорости в земную атмосферу они сгорают, разогреваясь от трения с этой самой атмосферой. Вот огненный след от метеоритов мы и видим. На Луне же атмосферы нет, и метеоры врезаются в поверхность не сгоревшими. Поэтому на поверхности Луны столько кратеров от падения метеоров. Зато на Земле метеориты до поверхности практически не долетают, они полностью сгорают в атмосфере. Бывают и исключения, когда метеорит крупный, и полностью сгореть в атмосфере не успевает. 8)их хвост - светящееся сильно разреженное облако газов из ядра, а само ядро можно увидеть лишь через очень мощный телескоп
Священна Римська імперія (з 1512 року — Священна Римська імперія німецької нації; лат. Sacrum Imperium Romanum Nationis Germanicae або Sacrum Imperium Romanum Nationis Teutonicae, нім. Heiliges Römischen Reich Deutscher Nation) — міждержавне утворення, що існував з 962 по 1806 роки і об'єднувало багато території Європи. У період найвищого розквіту до складу імперії входили: Німеччина, що була її ядром, північна й центральна Італія, Нідерланди, Чехія, а також деякі регіони Франції. З 1134 року формально складалося з трьох королівств: Німеччини, Італії і Бургундії. З 1135 року в склад імперії увійшло королівство Чехія, офіційний статус якої у складі імперії було остаточно врегульовано в 1212 році. Імперія була заснована в 962 році східно-франкським королем Оттоном I Великим і розглядалася як пряме продовження античної Римської імперії і франкської імперії Карла Великого. Процеси зміни взаємовідносин центральної влади з суб'єктами, що входили до складу імперії, за всю історію існування імперії відбувалися з тенденціями до децентралізації влади. Імперія всю свою історію залишалася децентралізованим освітою зі складною феодальної ієрархічної структурою, що об'єднувала декілька сотень територіально-державних утворень. На чолі імперії стояв імператор. Імператорський титул не був спадковим, а присвоювався за підсумками обрання колегією курфюрстів. Влада імператора ніколи не була абсолютною і обмежувалася вищою аристократією Німеччини, а з кінця XV століття — рейхстагом, який представляв інтереси основних станів імперії. У ранній період свого існування імперія мала характер феодально-теократичної держави, а імператори претендували на вищу владу в християнському світі. Посилення папського престолу і багатовікова боротьба за володіння Італією при одночасному зростанні могутності територіальних князів у Німеччині значно ослабили центральну владу в імперії. У період пізнього Середньовіччя запанували тенденції децентралізації. При такому розвитку суб'єкти, що входили в імперію, повинні були стати полунезависимыми. Проте здійснена в кінці XV — початку XVI ст. «імперська реформа» дозволила збільшити вплив центральної влади і сформувати новий баланс влади між імператором та станами. Криза Реформації і Тридцятилітньої війни в Європі було подолано з до обмеження влади імператора і перетворенням общесословного рейхстагу в головний елемент імперської конструкції. Імперія Нового часу забезпечувала збереження самостійності її суб'єктів, а також захист традиційних прав і привілеїв станів. В імперії існували кілька конфесій, після Вестфальського миру католики імперії були змушені не вести релігійних воєн з протестантами. Після закінчення Тридцятилітньої війни в імперії не було тенденцій до централізації влади. Розвиток протестантських князівств, у тому числі шляхом внутрішньої консолідації та становлення власної державності, входило в суперечність із структурою імперії, призначеної, в тому числі, для захисту від протестантів. Незважаючи на укорінення в імперії протестантів, імперія продовжувала захищати католиків Європи від турків у війнах, збереженням і захистом автономії католицьких земель. У XVIII столітті відбулося зменшення впливу центральних інститутів імперської системи. Священна Римська імперія проіснувала до 1806 року і була ліквідована в ході наполеонівських війн, коли був сформований Рейнський союз, а останній імператор Франц II Габсбург зрікся престолу.
2) 1)кометного семейства, 2) марсом 3) круговые 4) метеоритами 5) эллиптические 6) кометы
3) 1) меркурий 2) земная гр. 3) атмосферы нет, ландшафт каменный 4) спорно, возможно существует небесное тело "звезда 31" - спутник 5) чуть меньше 58 млн км( 57.91)
4)R = 3389.5 +- 0.2 км (0.532 земного рад.) 2) 24 часа 40 мин 3) 24.13 км.с
5)с экватора - узкая полоса, с полюсов не было бы видно
6) Помимо быстрого вращения - эти планеты ещё и сравнительно малую плотность имеют; поэтому собственная гравитация не в силах придать им форму, достаточно близкую к шару.
7)Нет. Метеоры на земле видны, потому что попадая на огромной скорости в земную атмосферу они сгорают, разогреваясь от трения с этой самой атмосферой. Вот огненный след от метеоритов мы и видим. На Луне же атмосферы нет, и метеоры врезаются в поверхность не сгоревшими. Поэтому на поверхности Луны столько кратеров от падения метеоров. Зато на Земле метеориты до поверхности практически не долетают, они полностью сгорают в атмосфере. Бывают и исключения, когда метеорит крупный, и полностью сгореть в атмосфере не успевает.
8)их хвост - светящееся сильно разреженное облако газов из ядра, а само ядро можно увидеть лишь через очень мощный телескоп
Імперія була заснована в 962 році східно-франкським королем Оттоном I Великим і розглядалася як пряме продовження античної Римської імперії і франкської імперії Карла Великого. Процеси зміни взаємовідносин центральної влади з суб'єктами, що входили до складу імперії, за всю історію існування імперії відбувалися з тенденціями до децентралізації влади. Імперія всю свою історію залишалася децентралізованим освітою зі складною феодальної ієрархічної структурою, що об'єднувала декілька сотень територіально-державних утворень. На чолі імперії стояв імператор. Імператорський титул не був спадковим, а присвоювався за підсумками обрання колегією курфюрстів. Влада імператора ніколи не була абсолютною і обмежувалася вищою аристократією Німеччини, а з кінця XV століття — рейхстагом, який представляв інтереси основних станів імперії.
У ранній період свого існування імперія мала характер феодально-теократичної держави, а імператори претендували на вищу владу в християнському світі. Посилення папського престолу і багатовікова боротьба за володіння Італією при одночасному зростанні могутності територіальних князів у Німеччині значно ослабили центральну владу в імперії. У період пізнього Середньовіччя запанували тенденції децентралізації. При такому розвитку суб'єкти, що входили в імперію, повинні були стати полунезависимыми. Проте здійснена в кінці XV — початку XVI ст. «імперська реформа» дозволила збільшити вплив центральної влади і сформувати новий баланс влади між імператором та станами. Криза Реформації і Тридцятилітньої війни в Європі було подолано з до обмеження влади імператора і перетворенням общесословного рейхстагу в головний елемент імперської конструкції. Імперія Нового часу забезпечувала збереження самостійності її суб'єктів, а також захист традиційних прав і привілеїв станів. В імперії існували кілька конфесій, після Вестфальського миру католики імперії були змушені не вести релігійних воєн з протестантами. Після закінчення Тридцятилітньої війни в імперії не було тенденцій до централізації влади. Розвиток протестантських князівств, у тому числі шляхом внутрішньої консолідації та становлення власної державності, входило в суперечність із структурою імперії, призначеної, в тому числі, для захисту від протестантів.
Незважаючи на укорінення в імперії протестантів, імперія продовжувала захищати католиків Європи від турків у війнах, збереженням і захистом автономії католицьких земель.
У XVIII столітті відбулося зменшення впливу центральних інститутів імперської системи. Священна Римська імперія проіснувала до 1806 року і була ліквідована в ході наполеонівських війн, коли був сформований Рейнський союз, а останній імператор Франц II Габсбург зрікся престолу.